The Eastern Spirit Subbing Squad представя
Халхарл Инфигар!
Невероятна сила.
Трудно е да се повярва, но той наистина е Маги.
Как беше това?! - Тотална скръб.
Енергията ти наистина е много мощна.
Но излъчването на топлина не може да се нарече истинска магия.
Какво значи това? - Магията прави много повече неща.
Ето това например.
Како? - Тук съм.
Нарича се "Шарар Магд".
Рукх трябва да получат три команди.
Да съберат вода, да я направят на пара
и да си взаимодействат със светлината.
Команди? - Магията се прави чрез формули.
Действията на рукх зависят от командите ти.
Това е простата истина, която води света.
Когато разбираш формулите,
събираш ги и създаваш феномени чрез тях,
създаваш магия.
Хората като теб са способни на хиляди команди
и много по-велики магии,
стига да са тренирали.
Разбирам. Магията е нещо невероятно.
Благодаря ти, како.
Кажи ми още за това!
Много си зле! Сигурен ли си, че си го правил преди?
Мечът на джина ми е подобен,
затова искам да му свикна.
Че нали е счупен и даже искра не може да възпроизведе?
Да… така е.
Откакто се счупи, Амон не ми е отговарял.
Наистина изглежда зле. - Синбад!
Хайде да направим нещо с този нож.
Последвай ме.
Вече е за боклука.
Не, че джинът ти е загинал.
Ако го прехвърлиш в друг носител, пак ще можеш да го ползваш.
Слава богу!
Проблемът е в какво точно да го прехвърлим.
Джинът трябва да стане едно с господаря си.
Носителите трябва да са нещо, което имаш от дълго време,
или пък нещо, което ти е скъпо.
Това важи за ножа ти, нали?
Не е чак толкова впечатляващ…
Малко след като влязох в двореца,
докато се обучавах, баща ми дойде да ме види веднъж.
За първи път успях да направя търговска сделка
и си купих ножа със спечеленото.
Всъщност беше доста евтин… Но ми е тъжно, че се счупи.
Разбирам. Било е спомен за баща ти.
Това какво е? - Подари ми го същият този крал.
Баща ми?
В една битка понесох много тежки загуби
и се чувствах загубен и объркан.
Той ми даде този меч и поръча да съм силен.
Сега мога да ти го дам.
Ако искаш да имаш ново острие,
вземи го и направи каквото трябва.
Ще дам живота си.
Амон се премести!
Много бързо стана!
Явно баща ти одобрява това.
Самотната му фигура е тъй далеч в празнотата,
че почти не можеш да я видиш.
Но ето я магията и тя трепти около него!
МАГИ Лабиринт от магия
Всяко малко момиче мечтае
за своя принц на бял кон.
Без да го осъзнаваме,
всички мечтаем за един такъв перфектен свят.
Но всеки от тях ще иска да останем
в този сив и тъжен живот завинаги.
Ще се смееш ли, ако ти призная,
че все още мечтая?
Нека в този безкраен свят
да ни води единствено светлината!
Дръж я близо до себе си
и светът ще се усмихне за теб.
Ако някой ден се загубиш,
вдигни очи към трепкащите звезди.
Стига да знам, че споделяме това небе,
тъмнината ми ще бъде по-красива!
И дано всичките ми тревоги се стопят с изгрева.
19-та нощ: "Името на звездата е Синбад"
Сега е ред на Моргана.
Харесай си нещо метално.
Аз ли?! - Да.
Ако искаш да се бориш с момчетата, трябва да си от семейството.
Семейство? - Воините около кандидата крал.
Те получават енергия от него и благословия от джина му.
За да получиш силата, трябва да имаш семеен носител.
Ще работи, ако е метален и се докосва до тялото ти.
Тези биха ти седели много добре.
Преди не съм носила нищо подобно…
Уха, Моргана! Това много ще ти тича, не мислиш ли?
Али Баба… Тя е момиче, не забравяй.
Добре ли изглеждам?
Супер силна изглеждаш! - Тя май е щастлива.
Всъщност, най-добре е да ползваш нещо,
което имаш от повече време.
Само трябва да е метално, нали?
Това не са ли… - Веригите, които носех.
Просто нямах сили да ги изхвърля.
Те са спомен за добротата на Аладин и мечтата на Голтас.
Нещо, от което ти ме освободи, Али Баба.
Гордея се с тях и чрез тях усещам подкрепата на онези, които ценя.
Син.
Пристигна делегацията от империята Ко.
Значи това е имперският принц.
Мрази… - Какво беше това?
Четвърти принц на империята Ко. Рен Хакурю.
Чух за вас от Императора. Добре дошъл сте.
Щеше ми се да ви посетя, дори и без да бях получил заповеди.
За мен е чест да го чуя. Кой е човекът зад вас, принце?
Принцеса Рен Когьоку!
Интересува се от Синбад, а? - Последвала го е чак дотук!
Благодаря ви за всичко. Радвам се, че се виждаме отново.
И аз също.
Говорят си нормално. - Слава богу!
Не е ставало нищо. - Тъпо!
Мина много време!
Не се видяхме в империята…
Какво удоволствие е за мен да ви видя тук!
Не сме се виждали нито веднъж, така ли?
Проклет да си, Синбад!
Ако се беше извинил, щях да преглътна сълзите!
Но така няма да се измъкнеш! Предизвиквам те на дуел!
Заслужаваш да умреш, задето се изгаври с една девица!
Знаех си! Какво си направил?!
Нищо не е ставало!
Какво имате предвид, принцесо?!
Разплака се…
Простете.
Ще бъде твърде жестоко да я карате да говори.
Нека аз да обясня вместо нея.
Ето каква е историята на принцесата…
Било през последната нощ от посещението на крал Синбад,
на организираното пиршество.
На следващата сутрин принцесата се събудила и…
Ако твърдите, че не е имало нищо, обяснете това!
Крал Синбад!
Аз съм Синбад, крал на Синдрия.
Животът ми никак не е бил лесен,
но подобно нещо не ми се е случвало.
Ти омърси тялото на една принцеса! Искам да защитя честта си!
Ако откажеш, ще те убия и после ще се самоубия!
Не се отчайвайте, принцесо!
Какъв ужас!
Направил ли съм нещо?
Изобщо не мога да си спомня.
Кралят на Седемте морета
никога не би се натряскал чак толкова…
Мога да пробвам с това.
Гнусотиите на краля
и самоубийството на принцесата
ще доведат до война с Ко!
Никога не бих причинил нещо подобно на хората си!
Чакай! Защо ми се случва това?!
Кълна се, че не съм я виждал в двореца!
Ама оная вечер кралят изобщо не беше пиян!
Нали?
Пийнах само от учтивост.
После веднага отидох в спалнята си.
Ние лично се уверихме в това.
Да! Бях си в леглото, но изобщо не съм докосвал принцесата!
Тогава защо аз бях в стаята ти?!
Съжалявам, принцесо, но не си спомням подобно нещо.
А защо беше гол?!
Ти гол ли спиш, а?! - Да.
Често го правя.
Стига си лъгал!
Ако толкова искаш да бъдеш невинен,
чуй моята част от историята!
Онази нощ бях в ъгъла на залата.
Така и не събрах смелост да говоря с теб.
И веселбата свърши. След това
бях атакувана, загубих съзнание
и се събудих до теб в твоята стая!
Значи… - Значи се е случило онова!
Искали сте да задоволите гадната си похот с нея
и сте я накарал да замълчи! Отвратително!
Хей, имайте повече доверие в краля си!
Сериозно ли вярвате, че мога да направя нещо подобно?!
Вярваме. Държиш се зле, когато си пиян.
Всеки път. - Всички момичета се оплакват.
Даже и една старица преди време! - Опазила се беше, де.
Нахвърлял си се и на мен. - Сериозно ли?!
Хора…
Доверените ми хора!
Пътувахме заедно, приключенствахме, имахме си доверие.
И къде отиде това сега?
Масрур беше роб гладиатор, останал без никаква вяра.
Джафар имаше очи на най-студения и корав убиец.
Какво…
Нима доверието между нас е било изтъкано от лъжи?
Никога не слушаме пияници!
Ама като си нормален, управляваш добре.
Би трябвало да се ожените за принцесата!
Да се оженя?
Ама разбира се!
Така мръсното ви деяние ще бъде отчасти опростено!
Императорът със сигурност ще даде благословията си.
Чакай малко! Не съм се съгласявал!
Няма друг начин. - Политически съюз с Ко?
Избираме между война и приятелство.
Да, когато се провалиш, да покриеш грешките на господаря,
оставаш с него до края.
Вашето решение, крал Синбад!
Писна ми! Ямурайха,
използвай магия и докажи невинността ми!
Сигурен ли си? Ще видим пълната истина.
Нямам против! - Съберете се тогава.
Принцесо, елате и вие.
Сега ще видите самата истина.
Не бива, принцесо! - Шарар Ракеса!
Какви са тези?
Ще видим какво е станало чрез рукх.
Това нещо никога не лъже!
Той спи. Ами принцесата?
Ходи…
Лети! - Някой я носи.
И я слагат да спи до крал Синбад…
Значи Синбад не е направил нищо.
Най-важното предстои! - Може да се е уговорил с някого!
Децата да не гледат!
Но пък ние имаме право!
Ще забързам малко.
Сутрин е.
Само си спят.
Значи нищо. - Казах ви! Нищо не съм правил!
Как можахте да ме изоставите?!
Принцесо! Вие се убедихте в думите ми.
Тялото и честта ви са неопетнени! - Разбирам…
Те ви мамят!
Такава магия не може да бъде доказателство!
Признавайте греховете си, крал Синбад!
Стига вече, Ка Кобун! - Принцесо.
И аз смятах, че е малко невъзможно.
Косата и дрехите ми бяха непокътнати.
Не разбирах. Уплаших се и се паникьосах…
Съжалявам!
Принцесо! - Принцесо…
Започвам да я съжалявам.
Но това значи, че престъпникът е на свобода!
Ужасно наистина… - Кой може да е бил?
Принцесо. - Принцесо…
Казвам се Ка Кобун. Придружител на принцеса Когьоку.
Моята скъпа принцеса
беше много притеснена от някакъв тип.
Затова аз извърших онова.
Онази нощ я накарах да изпадне в безсъзнание
и с помощта на още двама,
я сложих в леглото на Синбад.
Защо го направих ли?
Защото имах план.
Ако принцесата се беше омъжила в Балбад,
аз щях да се грижа за детето и да управлявам от сенките в бъдеще.
Но там нещата не се получиха.
И ето, че се появи крал Синбад!
Наследникът нямаше да е на Балбад, а на Синдрия!
И тя щеше да има своя мечтан мъж!
Две птичета с един камък.
Проклетата магия разкри истината,
но и с това мога да се справя…
Не бива да се оставяте да ви мамят!
Нека кралят поеме отговорността и се ожени за вас!
Трябва да постигна това!
Ужасно съжаляваме!
Ка Кобун нареди да стане така! - Ние само му помогнахме!
Какво?! Идиоти такива!
Не съжалявате ли принцесата? - Арестувайте този предател!
Няма да го позволя!
Принц Хакурю! - Стига глупости!
Крал Синбад, това е изцяло наша грешка.
И ние използваме такива магии. Вярвам на водата.
Греша ли, Ка Кобун?
Не.
Приемете най-искрените ми извинения от страна на империята.
Горещо ви моля да ни позволите
да останем въпреки недоразумението.
Но разбира се. - Благодаря ви.
Каква глупост!
То и принцът се извини вече… - Не беше глупаво!
Нямах избор!
Ако искам да постигна мечтите си,
трябва да действам на всяка цена!
Не говори така!
Ти си прекрасен човек, Ка Кобун.
Принцесо!
Едно извинение ще ми спечели прошка,
а многото - даже обич!
Трябва ли да го пуснем просто така?
Да. Принцът няма намерение да се връща
заради една такава нелепост.
Прекрасно.
Създал сте това място за едно поколение,
заедно със Съюза на Седемте морета.
Човек трябва да има доста специфични дарби за това.
Много мило от ваша страна.
Не. Вие наистина ме впечатлихте
на преговорите в империята.
Просто се стараех да дам мир на Балбад.
Надявам се, че мирът ми с Ко ще продължи.
Крал Синбад. - Да?
Вие лъжете.
"Приятелството" е преструвка.
Какво значи това? - Не ме разбирайте погрешно.
Целта ми не е да станем врагове.
Трябва да ви споделя нещо важно.
Организацията от сенките на Ко се насочва към Синдрия.
Вече са започнали да действат.
Дори и да е така, защо един принц
ще идва да ми го казва лично?
Каква точно е вашата цел?
Да унищожа империята Ко.
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
"Ти си герой"!
Повярвай в тези думи и върви напред.
Дори да има хора, които ще се смеят.
"Остави го.
Нищо не може да направи".
Нека просто си говорят!
Ти изобщо не си слаб!
Вярвай в мечтите, които друг не би постигнал!
Ти със сигурност ще ги постигнеш.
Хайде, развей своя флаг
и продължи да вървиш напред!
Сълзите, които проливаш,
са доказателството, че си жив.
От тези сълзи ще получиш новата си сила!
Когато си в беда,
знай, че винаги ще бъда до теб.
Затова просто върви
и виж света!
Хакурю, трябва да научиш много неща. - Али Баба, мрази, убивай!
Нека се пробвам в Лабиринта на Заган!
Следва: "Двамата принцове".
Ето, че отново влизаме в Лабиринт.